SAVANNENS HÄRSKARE
Det här är det mest kända, sanna afrikanska äventyret.
Berömt därför att det som hände i Tsavo aldrig hänt tidigare.
Överste John Patterson var med när det började.
En fin irländsk gentleman. En lysande ingenjör.
Han var min vän. Jag heter Samuel. Jag var där.
Kom ihåg...
Även de mest otroliga delarna av denna berättelse är sanna.
John Henry Paerson. Roert Beaumont.
E fast handslag. Det är talande. Slå er ned.
Beräa vad ni vet om mig.
Många tycker a jag är stilig, med e strålande leende.
E vinnande sä, mycket charmfull.
Min hustru är upptågsmakaren i familjen, sir.
Tack, mina herrar.
Ta en noggrann ti på mig, överste. Jag är e monster.
Mi enda nöje är a plåga dem som aretar för mig. Sådana som ni.
Begå e enda misstag, och ni kommer snart a hata mig.
Vi deltar i en kapplöpning, och priset är inget mindre än Afrika.
Vi ygger världens dyraste järnväg-
- för a rädda Afrika från afrikanerna och göra slut på slaveriet.
Medtävlare är tyskar och fransmän.
Vi ligger före, och så förlir det om ni gör det jag anlitat er för.
Att ygga en ro över floden Tsavo och li klar inom fem månader.
- Klarar ni det? - Jag har hiills aldrig livit försenad.
Jag är väl medveten om era utmärkta meriter.
Men ni har aldrig yggt något i Afrika.
Men i lndien. Varje land har sina speciella utmaningar.
- Ni kommer a ehöva all självtillit. - Jag har alltid velat se Afrika.
Och min hustru ska föda vårt första arn om sex månader.
Jag har lovat a vara hemma då. Jag håller alltid ord.
Det är mycket rörande a ni anförtror mig dea -
- men jag ger lanka fan i er avkomma.
Jag ger er nyckeln till framgång, tvinga mig inte a krossa er.
Ni kommer inte a få anledning. Några fler uppmuntrande ord?
Då måste jag passa tåget.
lnser Beamont hur egåvad du är, vilken tur han har?.
Det var genant. Han överöste mig med lovord.
Kära nån...
Nu ser du nedslagen ut igen.
- Jag hade tackat nej om vi vetat. - Då hade dina kval varit mi fel.
Du har velat se Afrika hela di liv.
- Det kanske uppstår svårigheter. - Ja.
Vilket etyder a vår son och jag, lägg märke till min tillförsikt...
...får en ursäkt a esöka dig.
Tag plats!
Kom. Följ mig till tåget.
Gå du.
En sådan gentleman.
Jag vill se Afrika, men det är ara en plats.
Du ygger roar. Du måste resa dit där floderna finns.
- Överste Paerson! - Nej, tack.
Nej, tack! - Välkommen till Afrika. Och god morgon.
Angus Starling, er assistent. Det har nog Beaumont eräat.
Nej. Men jag fick höra hans ""monstertal"".
Roert verkar förfärlig, men när man lär känna honom är han ännu värre.
Och jag tillhör hans försvarare. Följ med. Är det första gången ni är här?.
Bra, jag har reserverat de ästa platserna.
- Visst är de häpnadsväckande? - De sover ara fem minuter per dygn.
- Jag tycker inte om dem. - Honorna är större.
Annars skulle de inte överleva. Hanarna äter ungarna.
- Något särskilt med dem? - De pruar genom munnen.
- De kysser nog sällan varann. - Ni vet så mycket om Afrika.
- Hur länge har ni varit här?. - E dygn ungefär.
Men jag har längtat hit hela mi liv.
Välkommen till Tsavo.
Samuel! - Vår samordnare. Helt oumärlig.
- Den ende alla litar på. - Talar han engelska?
- Och dålig franska. - Överste John Paerson.
- Broyggaren. Vi har väntat på er. - Jag vill se yggplatsen.
Jag ska leverera medicin. Kom till sjukhuset när ni är klara.
- Varifrån kommer du? - Där ortifrån. Bortom ergen.
Jag kommer...därifrån.
- Allt verkar vara under kontroll. - Tack. l så fall är det e under.
Aretarna tycker inte alls om varandra.
Afrikanerna avskyr indierna. lndierna avskyr varandra.
För hinduerna är korna heliga, medan muslimerna äter korna.
- Äter du kor?. - Naturligtvis.
Jag har aretat med åda. Jag kanske kan hjälpa till.
Det fungerar inte. lngenting fungerar här.
Tsavo är den värsta platsen på jorden.
Förtruppernas läger ligger på andra sidan. 3 000 man lägger räls.
Er ro är inte yggd än, men de avancerar tre kilometer per dag.
- Var det det här ni väntade er?. - Nej.
Det här är svårare. Det ska vara svårt.
Finns det något äre än a ygga roar?.
Att förena land och vaen. Att förena världar.
- Klar med rundturen? - Är det mest malaria?
Ja, men deras lidande går över när de tagit Gud till sig...
Det är struntprat, mr Starling. De lir ara sjukare om ni inte håller mun.
David Hawthorne. Det här är mi sjukhus.
Och mi råd till er är: li inte sjuk.
Försökte vara trevlig. Jag kan inte längre.
- Ni har aldrig kunnat. - Angus och jag ogillar varandra.
Jag är även länk mellan dessa två.
- Ni delar visst inte Beaumonts vision. - Det är humug.
Vem ehöver ron?
Den ska ara skydda elfenenshandeln. Göra rika män rikare.
- Varför stannar ni då? - Vem skulle annars anställa mig?
Jag förekom er.
Det höll jag på a glömma.
Ni för otur med er.
Kärim, en sjukvårdare. En människoätare anföll honom.
En människoätare anfaller, och ni glömde nästan nämna det!
Smärre skador.
Han red på sin åsna när e lejon gick till anfall.
Åsnan tog den värsta stöten, sen försvann lejonet.
Jag vet a ni just kommit, och a ni måste vara trö...
- Men vad tänker ni göra åt saken? - Med lite tur löserjag det i kväll.
- Fårjag följa med och tia? - Har du jagat?
Nej, jag har aldrig varit särskilt äventyrlig.
Kän du hålla tyst?
Jag vill inte vara till esvär, men...
Krampen lir ara värre.
- Smärtan är faktiskt outhärdlig nu. - Du måste stå ut.
Precis vad jag tänkt. Men i mi tält.
Du dör innan du hunnit dit. Lejonet äter upp dig.
Jag vet.
- Är det så här man jagar lejon äst? - Jag vet inte. Har aldrig se nåt.
E sko!
E enda sko! Paerson har gjort naen säker igen!
Ni klarade det faktiskt.
Människoätare väcker skräck som inget annat. De dödar blixtsnabbt.
Arbetarna insåg att Patterson var beredd att ta risker för deras skull.
Ett enda skott hade undanröjt deras rädsla.
Angus, du och Mahina får övervaka ygget av ropelarna.
Det svåraste aretet med a ygga en ro ärjust ropelarna.
Och till den uppgiften gerjag er fyra spännande veckor.
Värst vad vi är förmätna i dag. Det eror nog på lejonet.
Jag har också dödat e lejon. Jag använde händerna.
- Fyra veckor räcker inte, John. - Använd händerna, ara.
SJU VECKOR SENARE
Kom in.
E sko.
Klorna från lejonet ni dödade.
Tack. Det kommer alltid a påminna mig om Afrika.
Det ska påminna er om mod. Och det skyddar er.
Ha det på er.
Min kära. Gud uppfann spriten för att irländarna inte skulle styra världen -
- och envisheten för att vi skulle bli bäst på något.
När bron är färdig harjag min envishet, inte skicklighet, att tacka.
Afrika kullkastar alla mina planer. Ändå ligger vi före tidsschemat.
Mycket tack vare Mahina, min förman. Han är ett underverk.
Ett annat underverk: Starling har lyckats omvända flera infödingar.
Jag längtar efter att få visa dig detta vackra land. Hälsningar John.
Lejonet måste ha slickat av huden för a kunna dricka hans lod.
Sedan kalasade han på honom, föerna först.
Lejon äter inte så här. Var det e lejon?
Vi följde spåren.
Vilket lejon orkar ära iväg någon så stor?.
Skräcken hade slagit rot i oss och vägrade släppa greppet.
Om Mahina, som var så kraftfull, inte kunde värja sig -
- vad kunde då vi andra göra?
Du vill a vi ska areta om det så kostar oss livet!
Varför aretar de inte?
En plötslig malariaepidemi.
- Det finns ingen anledning till rädsla. - lnte? Två döda på två näer.
- En till? - l utkanten av lägret.
En ensam nattvandrare. Det lev nästan inget kvar av honom.
Det kan inte ha dödat av hunger.
l vår y ygger vi upp stängsel av tagguskar.
- Stora eldar håller lejonen orta. - Bra. Sä igång.
Och utegångsförud. lngen får gå ut på naen.
Adullah, hälften av dina män får ygga stängsel.
Resten aretar med ron. Jag ska döda lejonet och ygga ron.
Naturligtvis ska ni det.
Vita klarar allt.
Det vore e misstag a inte samareta.
Nej! Det måste vara tätare. Det ska li som en vägg.
- En ra vecka. - lngen har dö?
Vi har aretat ihop och åstadkommit något ra. Jag tycker om arete.
Min mor tvingade mig a spela piano. Hennes hjärta rast: jag var tondöv.
Men hon tjatade alltid på mig a akta mina händer.
Jag tycker om lodet. Är det så konstigt?
Ja, det tyckerjag.
Nu kommer det...
Människan kan åstadkomma fantastiska saker.
Med e gemensamt mål finns inga gränser.
Tänk så mycket som ska li gjort när alla tror på Gud.
Jag är immun mot di förakt.
Närjag kom hit hade jag e enda litet mål: a omvända hela Afrika.
Mi nya mål är svårare: jag ger mig inte förrän ni sällat er till hjorden.
Mig kan du inte omvända. Min mor är katolik och far är protestant.
Jag har fyra fruar. Lycka till.
Äran ligger i kampen.
- Till er. - Tack, Samuel.
- Goda nyheter?. - Jag tror det. Från min hustru.
Tycker ni om henne?
Väldigt mycket.
Jag tycker inte om någon av mina.
Min käre. Dagens händelse i går var när några barn fick syn på en val.
Det varjag. Ett försök att skämta, menjag känner mig inte alltför lustig.
När vår son, som du märker ärjag fortfarande full av tillförsikt...
När han är född trorjag att en resa står på tur.
Hans sparkar på nätterna betyder säkert-
- att han absolut vill resa till Afrika. Jag ville bara påminna dig.
Angus, stanna här.
Herregud, de är två.
""Kungen sade till Daniel: Du, den levande Gudens tjänare.""
""Har Guden du dyrkar räddat dig från lejonen?""
""Daniel svarade kungen: ""Min Gud har tillslutit lejonens gap""-
- ""så a de icke gjort mig någon skada, ty jag har efunnits oskyldig.""
Männen kallade dem ""Vålnaden och Mörkret"".
De var två, det hade aldrig hänt tidigare.
Människoätare är alltid ensamma.
Natten var deras, men de anföll även på dagen.
Ensamma eller tillsammans. Utan fruktan eller orsak.
Vissa trodde att de var döda medicin- män som ville sprida galenskap
- andra att de var satan som ville förhindra de vita att ta över världen.
Jag trodde att de var ondskefulla.
Tsavo var bästa platsen för det onda.
Därför att ordet ""Tsavo""betyder ""en plats för blodbad"".
Jag harju lovat a hjälp är på väg.
- Det är för sent. - De lyssnar på dig.
De är för rädda för a areta. De vill hem. Nöj er med a jag stannar.
Beaumont kommer snart.
- Du förlorar di arete. - Ni också. Det enda ni ryr er om!
Du kan också ge dig av. Du har inte mod a leda dem. Ta alla med dig.
Men jag ska döda lejonen och ygga ron.
Och du måste fara hem och eräa för hustrurna till de män som dö...
...a du inte kunde ehärska din fruktan.
Välkommen till Tsavo.
- Har resan varit angenäm? - Nej, jag avskyr Afrika.
De verkar elåtna.
- Ja. - Går aretet ra?
- Får vi hit några soldater?. - Jag vill inte ha soldater här.
- Jag har lovat dem eskydd. - Var är Starling?
Jag har med några ilar han e om.
- Var är Starling? - Här kommer han.
- Vad har hänt? - Jag ska visa er.
De är fullt friska!
- De är rädda. - Vad pågår här?.!
- Vålnaden och Mörkret har kommit. - l klarspråk.
Det är så infödingarna kallar lejonen.
Det är en legend. Två människoätare vållar prolemen.
- Jag trodde ni varjägare. - Det är inte så enkelt.
De här lejonen är...inte som lejon.
Hur många har de dödat?
Ungefär treio, skulle jag tro.
Herregud! Ni har varit här i tre månader och ligger redan efter.
Vet ni inte a ni har fransmän och tyskar i hälarna?
Jag ryr mig inte om er eller de treio som dö.
Bara jag lir adlad. Vad er egäran om soldater eträffar...
Ska världen få tro a yggarna av riiska imperiet -
- inte vågar sköta si arete på grund av några djur?.
Det trorjag knappast. Vad tänker ni göra?
Jag kallar den min ""apparat"".
Jag har ställt den här, för det är här lejonen oftast anfallit.
Jag har yggt boma omkring den. Stängsel.
Utom det här området mi emot dörren.
Är han alldeles från veet?
På andra sidan gallret sier locketet. Först jag.
Här sier en snueltråd som går till skjutdörren.
Genialt. Djuret kommer in, snuel- tråden stänger dörren - han är fast.
Ni sier trygg akom gallret och har lejonet i ert våld...
...och kan skjuta honom i lugn och ro.
Är ni feersjuk, karl? Hur kunde ni tänka ut något så idiotiskt?
- Den var avsedd för en tiger i lndien. - Fungerade den?
Nej, men jag är övertygad om a det är en ra idé.
Det var e misstag a anlita er. Jag ehöver initiativkraft, inte apparater.
Jag ehöver en professionell jägare. Har ni hört talas om Remington?
Det har alla jägare. Jag önskar han vore här.
När ni väl hiat honom är lejonen döda och aretet igång.
Ni får ehålla aretet. Tiden är knapp.
Men lir det mer ekymmer är det slut med er.
Då ska jag göra allt för a förstöra ert rykte. Är det klart?
Jag sa ju a ni skulle hata mig.
Helena, allt störtar samman för mig. Varje morgon är marken blodindränkt.
Arbetarna tror attjag förde fasan med mig.
Lejonen tycks genomskåda alltjag gör. Jag är ansvarig för alla dödsfall.
Utmärkt.
- Vi harjagat sedan arnsen. - Ni är mördare, kriminella.
Bra. Ni tillringar näerna där inne. Och ni har inget a frukta.
Det stämmer. lngenting.
Naturligtvis rörde han sig! Trodde ni a han skulle sia stilla?!
Fällan fungerade. Han kan inte ha varit mer än fyra meter ort-
- och ni ommade! Ni orde få stenar, inte gevär.
- Det finns inga lodspår. - Vansinne.
Vi var nära många gånger. Vi lyckas äre nästa gång.
Nej, det lir likadant! Djävulen är här!
- Struntprat, och det vet du. - Ni vet inte vad jag tänker!
Du vet vad jag menar, så pressa mig inte!
Vi har e prolem.
Äntligen är vi överens. Ni har rä. Det har vi verkligen!
Ni är prolemet!
Han är prolemet!
- Akta dig! - Säg inte så till mig!
Ni ska inte säga åt mig!
Vi är innerligt tröa på era lögner! Ni ska höra på mig!
Ändrade planer. - Säg åt dem a gå undan! Genast!
Nu ska du höra på mig. Du har en fråga som måste esvaras.
Kommerjag a skjuta?
- Ni vet inte vad som har hänt här. - Han skjuter.
- Djävulen har kommit till Tsavo! - Det är alldeles riktigt. Se på mig!
Jag är djävulen.
Jag är en fridens man!
- Det låter som om du vill leva. - Definitivt. Asolut. Ja!
E utmärkt eslut.
Du heter Adullah. Vi kommer säkert a träffas igen.
E nöje, trorjag.
John Paerson.
Remington jagar lejon med masaifolket. Det kostar tio kor.
Man måste vänja sig vid honom.
- Du sa aldrig a ni var ekanta. - Ni frågade inte.
- Jag fick aldrig chans a tacka er. - För vad då?
Ni hjälpte mig.
Samuel hade hjälpt er annars.
- Vad gällde saken? - Över 40 har livit dödade.
40? Det var värst.
Ni måste få veta några saker om lejonen...
Ni är ingenjören som ska ygga ron, inte sant?
Jag är inte ingenjör och vill inte ygga ron.
Ni avskyr säkert Tsavo lika mycket som jag.
Och ni är nog inte så svagsint som Beaumont påstår.
Vi kan väl hjälpa varandra? Jag dödar lejonen, sen gerjag mig av.
Ni hjälper mig genom a göra som jag säger. Några prolem?
- Nej. - Då förereder vi oss för strid.
Först vill jag ha e nytt sjukhus yggt till i morgon kväll.
En förfärligt dum idé!
Ni måste vara doktorn. Ni vet säkert vad som är äst.
Det var det mest infantila jag hört! Varför skulle vi göra något sånt?
Jag skulle kunna förklara hur injudande lodlukten här inne är.
Och eräa om tassavtrycken som visar vilket mål de har i sikte.
Men jag tänker inte svara. Ni ska inte ifrågasäa det jag gör!
Om någon tycker a jag är en dåre, sjung ut!
Överste Paerson?
Då är vi överens.
- Jag vill ha dig med i morgon. - Som du vill.
- Samuel säger a ni dödat e lejon. - Det var nog ara tur.
lngen dödar e lejon med e tursko. Ni kan li till nytta.
l vilket fall kommer det nog a ta mig två, tre dagar a lösa det här.
Och ni måste ygga ron, så karlarna får inte förlora respekten för er.
Så omtänksamt.
Min mor lärde mig a vara omtänksam.
Vad skraar du åt? Ärjag inte omtänksam?
Jag kan inte tro a du har haft en mor!
Tror ni verkligen a ni klarar det här?.
Ni är inte entusiastisk.
Ni tycker inte om a döda, eller hur?.
Varför gör ni det då?
Jag har en gåva.
Nu ska vi försöka övertyga varandra om a vi fortfarande är modiga.
- Mod är väl inget prolem för er?. - Det hoppas man varje gång.
Men man vet aldrig.
Märklig man.
Två stora stammar i hans land stred inördes i många år.
- Och hans sida förlorade? - Allt. Land och familj.
De mycket unga och de mycket gamla. Allt gick förlorat.
Han egravde sin familj och lämnade landet för alltid.
Nu jagar han över hela världen men återvänder alltid hit.
Han säger a Afrika är den sista fina platsen.
John... Vill du yta vapen med mig? Mi gevär är mycket äre.
Jag stannar kvar i morgon och ygger sjukhuset.
- Varför ehöver han ha dig med? - Det ehöver han inte.
Vi harjagat många gånger. Han vet a jag är rädd för lejon.
Jag såg en av dem i uskaget. Samuel, följ med mig.
Jag kanske dödar lejonet i uskaget.
Överste, ställ er där uppe, så får ni fri sikt om han slinker föri oss.
Skjut honom.
Skjut honom, för helvete! Skjut!
Skjut!
- Vad hände? - Jag vet inte.
- Vad menar ni med det? - Bössan klickade.
För första gången?
Det är dr Hawthornes össa.
Bytte ni vapen?
Gav ni er ut på jakt med e oprövat gevär?.
De har e uryck inom oxningen:
""Alla har en plan tills de lir golvade"". Ni harjust livit golvad, min vän.
Men ni måste klara er upp själv.
De ger sig av, det tjänar inget till a stanna.
De är inga lejon. De är Vålnaden och Mörkret.
Masaierna såg inte ett lejon, de såg djävulen.
De visste att det inte fanns någon gräns för demonernas blodtörst.
Remington skrattade åt oss. Han sa att de bara var lejon.
Mina herrar, lukten av sjukdom och lod är orta.
Vi har tagit ort alla frestelser.
När vi går i kväll ska ni låsa noga till i morgon.
Håll eldarna rinnande. Några frågor?.
lnga frågor?. Ni ska sova go i ert tält. Stanna där.
Och var ska ni två sova go?
Översten och jag ska vänta i det gamla sjukhuset. - lnte sant?
Och den färska lodlukten kommer a vara oemotståndlig för lejonen.
Tänk på något annat.
- Har ni misslyckats någon gång? - Bara med livet.
Den där fällan ni gillrade i vagnen, var det er idé?
Ja.
Utmärkt idé. Jag använde en liknande konstruktion en gång.
- Men er fungerade förstås. - Nej, det gjorde den faktiskt inte.
Men det var en ra idé.
Johnny...lås upp.
- Vi får inte gå härifrån! - Det ärju mi sjukhus!
Släpp mig.
Skynda på!
En av oss måste vara modig.
Det hade livit en vacker ro.
Jag har inte lagt märke till den förut. Jag hade väl annat a tänka på.
lnget jag rukar säa värde på...
...men jag gick upp i morse och...
Det är en så fin konstruktion, den ligger så vackert...
Du har livit golvad.
Du får klara dig upp själv.
De är ara lejon.
Ja, de är ara lejon.
Jag harjust se färska tassavtryck åt det hållet.
Vi har nog livit golvade åda två.
Vi säer efter dem.
Det fanns en översiare därjag växte upp.
Han terroriserade alla. Men det var inte han som var prolemet.
Hans ror var värre. Han var inte heller prolemet.
En av dem sa alltid i fängelse. Prolemet var när de var tillsammans.
Ensamma var de ara översiare, tillsammans var de livsfarliga.
Riktiga mördare.
- Vad hände med dem? - Jag lev större.
Herregud...
Gode Gud...
Lejon gör inte så här.
Lejon har aldrig såna här lyor.
De gör det för nöjes skull.
De kommer a veta a vi varit här.
- Båda två. - Ja, det är åda två.
Har du använt en machan någon gång? En machan.
Lärde du dig det i lndien?
De har vant sig vid a jag sier i träden...
Om vi säer upp den i en glänta...
Jag är inte riktigt säker på skalan.
Den kanske är för liten för oss åda.
Nej, förjag ska inte vara med. Det är din idé, du får sia på den.
Ska jag ensam vara ete?
Jag kommer a vara för långt ort för a kunna skydda dig.
- Kän du ehärska din rädsla? - Jag lir så illa tvungen.
Lejon avskyr aianens läte.
Allt för a göra kvällen trevligare för dig.
Den här får du ta. Du kanske ehöver den.
Nu har lejonen alla chanser a döda dig.
Lycka till.
Med din erfarenhet, hur många tror du a de dödat allt som allt?
Mer än något annat lejon. Hundra, kanske fler.
Det här kommer nog a fungera. Jag tror a de är ute efter dig.
God jul.
Det ärjuletid.
Ursäkta, men varför i all världen skraar ni?
Därför a nu är han som en av översiarna.
Han är ensam för första gången, och han är rädd.
Jag tror i alla fall inte a han är rädd för mig.
Jag undrar om vi kommer a minnas det här.
Jag älskar Afrika. Jag kommer aldrig a glömma henne.
Du är ung... Det händer så mycket, och just när det händer säger man:
""Det här kommerjag alltid a minnas.""
""Jag glömmer aldrig den här gryningen, den härjakten...""
""...den här lidelsen."" Men sen...
...är allt orta.
Men jag hoppas det stannar här.
En skål för minnet.
Jag ville minnas...när vi yggde järnvägen, ormen av järn.
Jag var så entusiastisk. Nu förstårjag inte varför.
Jag vet varförjag ville ygga ron, men en sak var viktigast av allt:
Att få se min son födas. Att se världar förenas.
Men nu...
Att någon uppfann krutet formade mi liv...
...och det förde mig runt jorden.
Men minnet jag helst ville ha var familjen jag förlorade.
Du Charles...
...du är egentligen en riktig muntergök.
Jag orde ha varnat dig.
God na.
När du träffar din son, sä honom högt.
Ursäkta mig.
Jag söker John Paerson.
Vill ni säga till honom a hans hustru...hans familj är här.
Hej, älskling!
Helena!
- Jag ser dig! - Gå tillaka!
Vad tänker du göra?
Jag ska lösa det här.
Flytta på dig! Undan, John!
Överste Paerson!
Jag heter Nigel Bransford, jag ska ersäa Angus Starling.
En ära a få träffa er. Lejondödaren. Jag önskar a jag varit med.
Nej.
Välkommen till Tsavo!
Patterson satte sin son högt.
Folk kom tillbaka. Patterson byggde färdigt bron. Folk skingrades.
Om ni vill se lejonen i dag, måste ni resa till Amerika.
De finns på Field Museum i Chicago, lllinois.
Till och med nu, om ni vågar se dem i ögonen...
...kommer de att skrämma er.
Subrip by: "rusty"